Jeg heter Tom Warshaw.
Jeg er en amerikansk kunstner som bor i Paris.
Jeg har bodd her i 30 år med en hemmelighet ingen kjenner.
Sønnen min Odell blir 13 år i dag.
Han skal få vite hemmeligheten.
Jeg forteller ham at som i gamle filmer -
- når tyven skal åpne safen, legger han alltid øret mot låsen -
- og lytter mens han snurrer den.
Han lytter etter tilholderen som den heter.
Når koden er riktig, hører man et klikk. Så kan man åpne safen.
l en manns liv er det en slags tilholder, og det er tallet 13.
Så hører man et klikk, og gutten blir til mann.
Livets safe åpnes, og ta-da!
Der ligger alt en mann kan drømme om.
Det jeg vil si er at det motsatte skjedde med meg da jeg ble 13.
I stedet for å åpne seg, gikk døra i vranglås.
Og av ulike årsaker kunne jeg ikke høre tilholderen lenger.
Men nå som han er 13, kan jeg høre den igjen.
Det er som om vi blir menn sammen.
Gratulerer med dagen, Odell. Jeg har en gave til deg.
Jeg skal fortelle deg og mamma en historie i kveld.
Etterpå blir alt bra.
Det var på tide.
Det eneste han ønsket seg, var en sykkeltur med pappa.
Han sovnet mens han ventet.
Hva er den store historien?
Det var en gang en franskmann som ikke var fransk.
Jeg vet at du ikke er fransk. Er du full?
Jeg er bare snakkesalig.
- Vet dere hvor mye klokka er? - Hva er det som skjer?
Jeg snakker bare med kona mi.
Jeg ble født i Greenwich Village i New York City, New York, USA.
Du kommer seks timer for seint -
- fordi du er fra Greenwich Village, New York City, New York, USA?
Hva prøver du å si?
Historien min begynner der alle menns historie begynner:
Med mamma.
Unnskyld at jeg kommer seint.
Jeg har lagd kveldsmat til oss.
- Den er blitt kald. Jeg varmer den. - Det er greit. Det ser godt ut.
Pappa døde av kreft året før. Mamma var sykepleier, -
- og hun mente at kreft kunne unngås -
- hvis man spiste enorme mengder grønnsaker.
Spesielt rosenkål skulle ha en nærmest magisk effekt.
- Skal du ikke spise rosenkålen? - Jeg har akkurat begynt.
- Jeg kan varme den for deg. - Nei, det er greit.
Hun var helt fortapt uten pappa.
Men noen ganger fant jeg henne.
Mamma! Rosenkålen er nydelig!
Den smelter jo på tungs. Den smaker som roser!
Og noen ganger ville hun ikke bli funnet.
18, 20, 22, 23…
Ok, mamma.
- Hvordan gikk det på skolen? - Bra.
- Og på jobben? - Bra.
- Skal jeg vaske håret ditt? - Nei takk.
Ikke bruk opp alt det varme vannet.
Noen ganger gråt hun seg i søvn.
Og noen ganger bare gråt hun.
Da kunne jeg bare nå henne via hennes hat til presidenten, -
- Richard Milhous Nixon.
Kallenavnet hans var Tricky Dick.
Jeg er ingen forbryter.
Så jeg fant opp nye muligheter for å bruke sokker og skjorte.
Watergate? Det vet jeg ikke noe om.
Kjære medborgere.
Jeg er ingen forbryter.
Min beste venn het Pappass. Han var tilbakestående.
Vi hadde en budjobb og leverte gjerne dopapir i nakken på folk.
Hvis jeg har lyst til å se folk bli skåret opp med en motorsag -
- eller hengt opp på kjøttkroker, så gir grunnloven meg lov til det?
- Vi havner i fengsel, Tommy. - Pappass. Vi havner ikke i fengsel.
Tilbakestående havner ikke i fengsel. La meg få se far-ansiktet.
Det går bra.
To billetter til "Motorsagmassakeren", takk.
Ingen under 16 år uten foreldre.
Der er forelderen min.
- God fornøyelse. - Takk.
Takk!
Motorsagmassakeren!
Skoletid. Hvem skrev "Den gule madrassen"?
Seng E. Væter.
- Og "Den gule elv"? - Tom Blære.
- "Fransk affære"? - Jacques Oppifitta.
- "Den russiske affæren"? - Ivan Putteninnskij!
Nei!
Unnskyld at vi kommer seint.
Jeg blåser i om du ser på film etter skolen. Jeg er ikke moren din.
- Hvordan vet du det? - Hvordan jeg vet det?
Og den tilbakestående har fremdeles ereksjon.
- Det var en skremmende film. - Den er jo som en sperreballong!
Den er jo som en bratwurst. Man kan selge den i kilovis.
Kom her. Du er en god gutt.
Tommy også. Han vil også be en bønn.
Simone. Min første sjef.
Eller rettere sagt: En del av Simone.
Det var her min forkjærlighet for det franske begynte.
Folk elsker bud. Og hunder elsker sykkelen.
Kanskje folk likte oss fordi vi tok jobben så alvorlig.
Som Mick Jagger.
Vi mørnet også kjøttet for folk.
Vår høyeste prioritet var naturligvis punktlig levering.
Sakte film!
- Varene er her, mrs. Brevoort! - Jack, er det deg?
Nei, det er Tommy og Pappass fra Simones butikk med kjøttet.
- Hei, gutter. Hvor mye blir det? - Fem pund a 69 cent…
3 dollar og 45 cent til kjøttguttene.
Men til den prisen kaller vi dem kjøttherrene.
Kjøttherrer? Du er dyktig.
Og så stor du er blitt. Hvor gammel er du?
- 13. - 12. Løgner.
Jeg er 41.
Det haster ikke å bli gammel. Det er ikke noe morsomt.
- Her har du en dollar. - Det er en ti-dollar. Dette er en.
En dollar for et kyss av Thomas…
Og en dollar for et kyss av Pappass.
Takk, mrs. Brevoort.
Flink gutt.
Vil dere ha driks?
Ja takk.
Vi begravde pengene utenfor kvinnefengselet på 10th Street -
- så Pappass' far ikke skulle ta alt sammen.
Vi tenkte at det var trygt fordi kvinnene var sperret inne.
Noen ganger lyttet vi bare til samtalen mellom damene -
- og deres beundrere nedenfor.
- Du må få meg ut herfra. - Jeg vet ikke, skatt…
Det ser ut til at du må overnatte. Jeg har ikke nok penger.
- Du må få meg ut nå. - Jeg skal ordne det.
- Ikke gå når jeg snakker til deg. - Jeg skal gjøre det, sier jeg jo!
En god dag, ikke sant?
40 til, så er den vakre, grønne damen vår.
- Har du flere dimes? - Nei, jeg tar quartere.
Prøv en gang med dimes. Kanskje du liker det.
Den vakre, grønne damen.
- Låser du den? - Ja.
Hei, far.
Enten blir det lite driks, eller så har dere vært på kino.
Har du ikke hørt at det er lavkonjunktur?
Inflasjon, oljeembargo, yankeene kommer, streiker, -
- krise, flukten fra storbyen…
Ja, ja!
Verdens undergang er nær!
Vet du hvorfor moren din døde?
Hun tok livet av seg fordi hun fikk en åndssvak sønn.
Hun ble kjørt ned.
Hun gikk ut foran en bil fordi hun fikk en åndssvak sønn.
- Hun var full. - Fordi sønnen er åndssvak!
Hun var full fordi hun var gift med deg, din taper!
- Faen ta deg! - Faen ta deg!
Faen ta Dem!
Faen ta Dem og god natt.
Ikke før du får førerkort. Når du kan kjøre, kan du drikke.
Kom igjen, hengeræv!
Fransklæreren vår, madame Chalquipet.
- Monsieur Warshaw? - Oui?
- Le bonheur? - Jeg tror ikke det.
Bruk le bonheur i en setning, s'il vous plait.
Jeg har en kjempestor benner nå.
Vi elsket å få henne til å si sjofle ord.
- Du har en kjempe bonheur nå? - Oui!
Vi fikk henne til å si ganske kule ting.
Lykken. Le bonheur er happiness.
Unnskyld at jeg retter på deg, men det uttales faktisk hårpenis.
- Hårpenis? - Hard penis. Penis.
- Penis? - Penis.
- Penis! - Ok, penis har trengt inn!
Monsieur Warshaw, Du er min beste elev.
- Du må fåkuse. - Hva?
Får jeg kuse? Av deg?
Kom igjen! Du må fåkuse og gi meg bonheur!
Første strike!
- Den var utenfor. - Den satt i hjørnet.
Krittet beviser det. En gang til!
Ute!
Andre strike!
Og slåeren er truffet. Han kan ikke slå.
St. George leder over St. Andrews, 19-18.
- Klar! - Time out.
Time out. Vi skal ha en ny slåer. Pappass, det er deg.
Pappass er på laget. Han skal slå.
- Han er for gammel. - Han går på skolen.
Vis dem legitimasjonen din.
- St. Andrews skole. - Det er bare fordi du er åndssvak.
- Ikke bruk det ordet. - Men det er han jo.
Det gjør det ikke bedre.
La ham slå. En strike til, så har vi vunnet.
Den går rett forbi ham.
Kom igjen, åndsing!
Du står på plata.
Plata. Du står foran den, din tulling.
Åndsing.
Husk Mickey Mantle.
Løp!
Hold ballene unna vinduene mine!
Kanskje dere skulle få dere en åndsing!
Hvorfor går dere på gutteskole? Det er bare for tapere.
Vi liker jenter. Hva med dem på deres skole?
Hva med Melissa? Jeg så at du kikket på henne.
Tommy liker ikke jenter.
Han liker bare sin egen hånd.
- Du liker henne! - Nei, hun er helt flat.
Hudlegens drøm. To små vorter!
Alle tømreres drøm. Flat som en planke og lett å skru i!
Tommy liker ikke jenter.
31, 32, 33…
God natt, mamma.
Under senga følte jeg meg trygg fordi hun var trygg.
Når jeg hørte henne puste, kunne jeg puste.
Og jeg kunne tegne.
På grunn av byråkrati og vrøvl i grunnloven -
- som handler om skillet mellom kirke og stat, -
- skal ikke timen hete "bibeltime" lenger. De kalles nå "etikk".
Nå har jeg gjort min plikt. Slå opp i 1. Mosebok 11:4.
Om Lot og hans salte hustru.
"De to englene kom til Sodoma på kvelden," bla, bla, bla…
"Så omringet alle byens menn Lots hus og ropte: Hvor er mennene?"
"Kom ut med dem! Vi vil ha sex med dem!"
Ikke bli for ivrige. Det går nedoverbakke herfra.
"Og Herren lot ild og svovel …"
Nå spør jeg: Hva var det igjen -
- etter at Lots hus ble jevnet med jorden?
Og svaret er: Lots tomt!
"Men Lots kone så seg tilbake og hun ble til en saltstøtte."
Hvorfor det?
Var Guds suppe før smakløs? Nei.
Hva gjør salt?
Det konserverer. Det gjør at ting ikke forandrer seg.
Salt holder noe fast. "Hun så seg tilbake."
Det betyr at vi ikke skal knytte oss til jordisk gods.
Lots kone så seg tilbake fordi hun savnet tingene sine.
Og på grunn av det ble hun til en støtte av bitterhet.
En saltstøtte.
Små baller!
Ville du likt at vi sa at du har små baller?
Du sa at Melissa er helt flat! Små baller!
Spiser du rosenkålen eller hypnotiserer du den bare?
Jeg vet ikke…
- Er alt i orden? - Ja.
- Er du sikker? - Jeg har det bra.
- Hvordan var det på skolen? - Bra.
Bra?
Sønnen min som bare snakker i enstavelsesord.
Hvorfor snakker du aldri med meg mer?
Det gjør jeg jo. Vi snakker sammen nå.
Ikke prøv å være morsom.
Jeg er ikke spedalsk.
Mamma?
Jeg kan ikke gå tilbake til den skolen.
Hva mener du?
Vi må flytte. Jeg sa noe, og nå hater de meg.
- Jentene liker meg ikke. - Hva har du med jenter å gjøre?
Det er uvesentlig. Vi må finne en ny skole.
Jeg vet hva som er vesentlig.
Stipendet til universitetet er vesentlig. Jenter er uvesentlig.
Tommy, for søren da. Hva prøver du å gjøre mot meg?
Jeg prøver ikke å gjøre noe. Bare glem det.
Vil du bare drite i stipendet? Det kan jeg ikke bare glemme.
Hvorfor tror du at jeg sliter for din skyld?
Glem det!
- Hvor skal du? - Ut. Bare ut.
Bare stikk av, du. Akkurat som faren din.
Han stakk ikke av, mamma. Han døde.
Når jeg var sur, dro jeg til fengselet for å telle pengene.
Hvorfor glor du på damer når du ikke engang kan sørge for dem du har?
Hva er det, skatt?
Pengene var det eneste som ga meg følelsen av kontroll.
De ga meg håp. Jeg kunne forandre livet med dem.
Hallo! Du, der.
Hallo! Du med alle pengene!
Har du ranet en bank?
- Kan du hente noe hasj til meg? - Nei!
- Du er en skikkelig mammadalt. - Nei, det er jeg ikke!
Slapp av, jeg kan ikke komme ned og stjele pengene dine.
Jeg har hørt at det er helt vilt der inne.
Mamma sier at det er rotter og udyr og lesbiske der.
Sistnevnte plager meg ikke. Jeg sitter i isolat.
Hvorfor graver du ned pengene? Hvor gammel er du? Ni, åtte, ti?
- 13. Nesten. - Nesten 13. Jenter.
- Hvordan vet du det? - Jeg er et geni.
Fortell meg om jenta.
- Nei! Jeg kjenner deg ikke! - Hvem skulle jeg sladre til? Puta?
Du må snakke med noen. Hvorfor ikke meg?
Du er vill etter en jente. Bare si det.
Hun heter Melissa, og hun er så lekker.
Men jeg sa til guttene at hun var flat.
Morn.
- Du vet… - Jaså, du gjorde deg til.
- Det gjør alle innimellom. - Ja!
Det var ikke for å være slem, men hun hørte om det og…
Alle venninnene kom og ropte at jeg hadde små baller.
Det er ikke noe morsomt!
- Nei, det er det ikke. - Det er onkel vi snakker om…
- Jeg liker små baller. - Gjør du det?
Ja! De store er bare i veien. De dasker jo rundt overalt.
Så hvis du har små baller, sier jeg bare gratulerer!
- Gratulerer? - Ja. Og jentene hater deg ikke.
- Hva heter du? - Tommy.
De liker deg, Tommy. Det er derfor de erter deg.
- Det rimer ikke. - Jo da.
- Hva heter din beste venn? - Pappass.
- Hva slags navn er det? - Han er åndssvak og halvt gresk.
Og erter du ikke ham mer enn noen andre?
- Jeg kaller ham Papp-kassa. - Fordi dere er gode venner.
Sånn er jenter også. Hvis de liker deg, er de slemme mot deg.
Jo verre de er, jo bedre liker de deg.
- Så den flatbrystede… - Melissa.
Melissa liker deg sikkert best.
Gi meg hasjen nå.
- Jeg skal lære deg noe om kjøtt. - Kan jeg få prøve?
- Så stilig! - Behold den. Du må studere den.
- Er du sikker? - Det er bursdagsgaven din.
- Jeg har flere. Slapp av. - Takk. Jeg kan lage en selv.
Levering.
- Savner du faren din, Tommy? - Hele tiden.
- Vil du ha min? - Nei takk!
- Den lengste turen i kjøtthistorien! - Vi starter Apollos hjelpemotor!
Av sted!
Det var fint, Daphne.
- Hallo? - Levering!
- Herlighet… - Se på all kunsten.
- Det er som et museum. - Du har aldri vært på et.
- Og grapefrukt. Jeg elsker det. - Det er sitroner.
Se så vakre de er. Jeg har aldri sett dem så store.
Der er dere. Jeg snakket i telefonen.
Skatt, har du sett lommeboken min.
Beklager.
Takk skal du ha.
Takk, skatt.
- Hei. - Hei.
- Hudlegens drøm. - Hold kjeft. Hvordan går det?
Bra. Hva med deg?
Jeg… jobber. Leverer kjøtt og sånt.
Jeg vet det. Det var derfor vi bestilte kjøtt hos dere.
- Var det det? - Var det det?
For en utsikt!
- Den skulle jeg gjerne malt. - Her kommer jeg!
Kan jeg få din? Takk.
Unnskyld det med…
- Det flate, vet du. - Alle tømreres drøm.
- Slapp av. Jeg er jo flat. - Sier du det, professor.
Nei, det er du ikke. Når man ser deg fra siden, har du…
- En veldig fin profil. - Null pupper. Sitroner er større.
Det er greit. Jeg bryr meg ikke.
Ikke jeg heller. Jeg har forresten små baller.
- Og det er bra, ikke sant? - Jeg vet ikke.
Jeg har en kjempestor penis.
- Kommer du på festen på søndag? - Niks. Kan jeg få resten?
- Du kan få så mange du vil. - Hvilken fest?
- Vår skole har fest på din skole. - De har et kjøleskap med brus.
- Skal du på festen? - Jeg er med i pyntekomiteen.
Hva er det?
- Unnskyld. - Dunete som en kylling.
Jeg barberte ræva mi en gang. Skallet som et egg.
Hva er dette?
- Hva gjør du? - Jeg dusjer!
- Bruker du barberhøvelen min? - Nei.
- Barberer du deg? - Ja.
- Det trenger du ikke å gjøre. - Jo, det gjør jeg.
Kjøp din egen barberhøvel. Jeg fant denne i lomma di.
Det er ikke min. Det er en gave. Fra en venn.
- Hvem gir porno til gutter? - Jeg er ikke en gutt.
Hva er du? En jente?
Jeg kaster det i do. Du kan dykke etter det.
Der har vi jo verdens minste hallik!
Du passer godt på dama di. Du er en ekte liten mann.
Jeg må vel ikke være redd for konkurranse, vel?
Vi ses seinere.
- Har du hasjen? - Beklager.
- Du elsker meg ikke. - Det er fest på søndag.
- Å ja, Melissa. Skal du gå? - Jeg har ikke noe å ha på meg.
Hvorfor bruker du ikke noen av pengene på danseklær?
- Jeg kan ikke danse. - Det elsker jentene.
Selv om du ikke er flink. Man må bare gjøre sitt beste.
De liker at man ikke er redd for å dumme seg ut.
Så jentene liker fjols med små baller? Det er meg.
Og legg en dansestrategi. Vent mens de spiller de raske sangene.
Kan du gå, kan du danse rolig. Få se.
- Ikke ute blant folk. - Jeg ser ingen.
- Vi har ikke musikk. - Forestill deg musikk.
Ser du den stanga der?
- Den der? - Det stemmer.
Se på stanga, og gå møt den. Du vil ha den stanga.
Nei, ikke ta den på ræva først. Man starter øverst.
Hei, jeg heter Tommy. Du er veldig høy.
Hun sier at hun er polert.
Legg armene rundt stanga.
Du ligner Frankenstein. Du skremmer henne jo.
Slapp av litt.
Sånn, ja.
Nå vet jeg hvor jeg kjenner deg fra. Du er han fra Soul Train.
- Vær så god. - Jeg har den.
Se hva klokka er. Jeg er sein.
- Hva skal du? Vi spiller jo. - På jobben.
- En søndag kveld? - Hun har åpent når været er bra.
De er gærne, de gallerne.
"Gallere." Frankrike, skjønner du? Det var en vits.
Så hvis du tror at du har all humøret etter pappa…
- Blir det seint? - Jeg tror det.
Gi meg et godnattkyss.
De kan ikke stoppe henne!
Dere kan ikke stoppe meg!
Sabbath!
- Det vil du angre på. - Kom igjen nå, pastor Duncan.
Hold litt avstand så det er plass til Jesus.
Hei, Pappass.
- Hei. Har du sett Tommy? - Tommy danser ikke.
Jeg hater sånt!
For langsomt. Jeg stikker.
Hvordan går det?
Jeg tror ikke at jeg kan snakke mens jeg danser.
- Det er kjempefint her. - Takk. Klærne dine er…
Oransje.
Veldig oransje. Og myke.
- Er det sykkelen? Den lukter rart. - Hva mener du?
Den lukter… tiss.
Det merker jeg ikke.
- Det er her jeg jobber. - Kult.
Sjefen min dreper meg hvis hun finner meg her.
- Det er litt åpent her. - Kom hit.
Det er bedre, men er det det jeg tror det er?
Det er kjøttrommet. Dette er døde sauer.
- Det er ekkelt. - Jeg skal passe på deg.
- Hva tenker du på? - Kanskje jeg blir vegetarianer.
- Fryser du? - Nei.
- Det er seint. - Jeg skal kjøre deg hjem.
- Det har vært en ok kveld. - Det syns jeg også.
Det var deilig å kysse deg.
Du løy! Det gjorde du! Du gikk ikke på jobben.
- Du gikk på festen i klovneklær. - Unnskyld.
Ikke gjør det.
Du må aldri lyve for meg igjen.
Hvis man ønsker seg noe, kan det gå i oppfyllelse.
Kissinger, Nixon og Agnew, og du har bare to kuler…
Tommy? Har du hørt hva som har skjedd med Pappass?
- Nei, jeg kom for seint. - Han stjal en sykkel og ble sparket.
Faren sender ham bort.
Jeg har ikke sett Pappass i dag. Han er redd for å vise seg her.
Hva så om han har stjålet en sykkel? Han har fremdeles jobb her.
Amerikanere og deres moral. Puritanismen gjør meg gal.
Du skal en tur til byen.
Å, nei.
Du, damen!
Tommy, er det deg? Lillemann!
- Hvordan gikk festen? - Bra, men det er Pappass.
Han har stjålet en sykkel, og nå er han borte.
- Han er aldri hjemme. - Hvilken sykkel var det?
En som vi sparte til.
Etter festen ville Melissa og jeg gjerne være alene.
- Så du gikk fra Pappass? - Han jobbet jo.
Det er din skyld…
- Han mister jobben sin… - Det er din skyld!
Han er kompisen din. Han stjal sykkelen til deg.
Han vet at han ikke kan bli med deg nå.
- Jeg går ingen steder. - Nei, men du forandrer deg.
- Hva forandrer jeg meg til? - Noe han aldri blir. En mann.
For noe tull! Jeg tar ikke skylda for ham.
Det er ikke tull. Det er kjærlighet. Det er kjærlighet.
Nå er det ingen som kan fange oss!
- Hvorfor stjal du den? - Fordi jeg er en slem mann.
- Stjal du den til meg? - Ja, særlig!
- Jeg vet hva jeg gjør. - Slapp av.
- Jeg vet hva jeg vet og ikke vet. - Det vet jeg. Slapp av.
De tok fra meg jobben min.
Så det var du som stjal sykkelen og ikke mr. Pappass?
Ja.
Det ligner ikke deg. Det er ikke den Tom Warshaw jeg kjenner.
- Hvorfor stjal du den? - Fordi jeg ville ha den.
Selv om man ikke må begjære materielle ting. Som Lots kone.
Det er en vakker sykkel. Hva kaller du grønnfargen?
- Unnskyld? - Sykkelens farge.
Tante Grønn.
Tante Grønn. Jaså.
- Det er en pen tante Grønn. - Ja.
Takk for at du kom og sa det. Du er utvist i en uke.
Og stipendet ditt blir tatt opp til revisjon.
Du kan følge timene i dag og få med lekser hjem.
- Moren din blir veldig skuffet. - Ja.
Les enfants. Vi har prøve så dere må fåkuse.
Mr. Warshaw? Kan jeg få låne deg?
Vi har et lite dilemma her.
Da jeg gjeninnsatte mr. Pappass, fortalte jeg om din tilståelse -
- og sa at du aksepterte din straff. Han ble veldig opphisset -
- og sa igjen at han hadde stjålet sykkelen. Men før deg.
Ikke snakk til ham, men til meg. Hvem står bak?
- Jeg. Jeg stjal den til Tommy… - Hold munn.
Jeg kastet inn en sitron. En kjempestor, pen sitron.
Så han jobbet for deg? Han stjal altså sykkelen før deg?
- Det stemmer. - Jeg fikk ikke luft under fødselen.
Ti stille, mr. Pappass.
Tyveri er en ting. Et svakt øyeblikk, plutselig begjær, det er tilgivelig.
Men dette psykologiske spillet, dette spinnet av bedrag, -
- utnyttelsen av en svak sjel, er mer enn en isolert hendelse -
- og vitner om en grunnleggende og dypt foruroligende karakterbrist.
- Har du noe å si, mr. Warshaw? - Pappass stjal sykkelen før meg.
Jeg er dypt skuffet over deg.
Gå hjem nå. Skolen kontakter moren din angående straffen.
Du har tatt tre av dem.
Jeg har tatt noen nervepiller.
Nå vil jeg telle sauepiller.
De tar fra deg stipendet. Du havner i rennesteinen.
- Jeg havner ikke i rennesteinen. - Det gjør du uten utdannelse.
- Jeg havner ikke i rennesteinen. - Jo, det gjør du.
Det gjør du ikke. Vi skal slå dem. De er ikke verdige oss.
- Vi kjemper. - Og vi vinner. Tom-kassa.
- Sier ikke Pappass det? - Noen ganger, mamma-kassa.
Morsomt.
Gå nå. Slutt å passe på meg som en hønemor.
Du kveler meg.
Mamma!
Våkn opp, mamma! Våkn opp!
Hallo? Det er noe galt med moren min!
Mamma, hvilken dag er det i dag?
Det var det jeg trodde.
Se, det er den 20.
Det er den 20. Mor!
Jeg blir 13 i dag.
Tommy sier du?
Det er en Tømmy her som vil snakke med Melissa.
Jeg skjønner.
Nei, jeg forstår.
Beklager, du kan ikke komme inn.
- Hvorfor ikke? - Jeg vet ikke.
Kan du spørre om hun kan komme ned?
- Det kan jeg ikke. Stikk nå. - Hvorfor ikke?
Det går ikke. Hør her. Livet er langt. Det skal leves.
- Hvor gammel er du? 15? - 13.
13? Du har glemt henne om en uke. Stikk nå.
Hvem faen er dere?
Hei, Tommy.
Husker du meg ikke? Jeg heter Monty Bean.
- Og kona mi, Sondra Head Bean. - Hei, Tommy.
Jeg er din mors tremenning.
Vi har kommet fra Toronto for å passe deg. Til ting er normalt.
Og vi elsker New York.
- Hva betyr "normalt"? - Det er mye som må ordnes.
Du må ha en verge. Du er jo mindreårig.
Moren din kommer ikke tilbake. Har ikke legen sagt det?
- Jo. - Og forsto du det?
Ja. Hun tok for mange piller, og nå er hun hjernedød.
Hun er i en "vedvarende vegetativ tilstand", og jeg tar meg av henne.
Ikke du eller du, men jeg.
Greit. Men uansett…
Vi, Sondra og jeg, tar oss av deg -
- til vi finner et sted til deg. Har du vurdert militærakademiet?
For faen, Pappass.
Damen!
Tommy! Har du hasjen min?
- Hva heter du? - Jeg liker "damen".
- Hva er ditt ekte navn? - Hvorfor det?
Jeg vil vite hvem som har ødelagt liv mitt! Hva er navnet ditt?
- Hva har skjedd? - Ikke noe.
Jeg gjorde bare som du sa.
Jeg er utvist fra skolen, Melissa vil ikke se meg, og moren min…
Moren min tok en overdose, og det er min skyld.
- Hva gjorde hun? - Tok piller fordi jeg ble utvist.
- Hun ligger i koma. - Hva med faren din?
Han er død, og de teite menneskene…
De militærmenneskene…
Hva skal jeg gjøre?
Det er fremmede folk hjemme hos meg.
Livet er hardt.
Men du er en heldig mann. Du er fri.
- Løp. - Hvor da?
Hvor som helst. Du er en fri mann. Løp!
Jeg venter på deg. Jeg vil se deg.
- Jeg vil se deg. - Du kommer aldri til å se meg.
- Hvorfor ikke? - Jeg drepte mannen min.
Mens han sov. Med bare hendene.
Jeg er en morder. Jeg hater menn. Slipper jeg ut, gjør jeg det igjen.
Hvis du står i veien, dreper jeg deg kanskje.
- Det blåser jeg i. - Det er ikke tull. Løp.
Bort. Og ikke se sånn på meg. Jeg er ikke moren din.
Jeg kan ikke hjelpe deg. Vil du vite hva jeg heter?
Jeg heter Bernadette Odelia Glacer. Og jeg vil aldri se deg mer.
Gå din vei. Løp!
Hvem er det?
Er det deg, Jack?
Gutten min, den vakre gutten min.
Hvorfor var du vært borte så lenge?
Jeg hadde noen problemer. Jeg har problemer.
- Må du dra igjen? - Ja.
Det er vel ikke fordi du ikke elsker meg? Det var jeg så redd for.
- Nei da. - Elsker du moren din?
Ja, jeg elsker moren min.
Er det pengene mine? Fint.
Her, du kan ta dem.
Ta pengene.
Takk, mrs… mamma.
Ikke noe åndedrett. Hent legen.
Du må bruke far-ansiktet en siste gang. Ok?
Og du skal bare holde munn, ikke sant?
Hvor mange ganger skal jeg sove? For du kommer tilbake?
Ikke så mange ganger.
- Hvem skrev "Fransk affære"? - Det vet jeg ikke.
Er du ikke litt ung til å kjøpe en flybillett?
Faren min står der borte.
Det er noe galt med halsen. Han bør helst ikke snakke…
Beklager, men jeg må se legitimasjon.
- Legitimasjon? - Far, vis ham legitimasjonen din.
Legitimasjonen din.
Jeg kan ikke snakke.
Jeg skal bare ringe.
Hva faen foregår her?
Jeg kommer for seint på jobben på grunn av deg.
- Jeg gjør bare jobben min. - Det gjør jeg også.
Dette er uniformen min. Jeg er assistentvaktmester.
Du vil vel ikke at jeg ringer pastor Duncan?
- Hvem? - Pastor Duncan!
- Jeg er kristen… - Så gi gutten billetten hans!
Det tar bare et øyeblikk.
Åndsing!
Ikke ta imot dritt fra faren din.
Og ikke drikk for mye brus. Du blir tjukk.
Og er det noe med skolen, så snakk med Duncan om det.
For han er ikke så dum.
- Og hvis Simone… - Gjør noe bra, Tommy.
Lov meg det. Gjør noe bra.
Det lover jeg.
Tom-kassa.
Jeg fortalte kona mi alt den kvelden. At jeg sov på gata -
- før jeg ble tegner i et blad så jeg kunne klare meg selv.
At jeg prøvde å glemme fortiden og holdt meg for meg selv -
- til jeg traff henne og ville ha min egen familie.
- Hvorfor sa du ikke noe før. - Jeg dummet meg ut.
Jeg var blitt vant til å ikke fortelle noen noe om fortiden, -
- men da jeg forelsket meg i deg… Hver morgen tenkte jeg -
- at nå vil jeg si det, og likevel sa jeg ikke noe.
Til slutt var der gått for lang tid. Hvis jeg sa det, -
- ville du kanskje bli redd for at jeg løy så bra og forlate meg.
Og så sa du ikke noe, og så gikk jeg fra deg likevel.
Det er det vi amerikanere kaller ironi.
Jeg visste at han var en dum amerikaner.
- Du visste ikke noe. - Han snakker jo som John Wayne.
La dem få fred!
Den natten sa jeg mer til henne enn jeg hadde gjort på et år.
Og da sola sto opp, var det min tur til å lytte.
Jeg har alltid visst at du hadde en tomhet i hjertet ditt.
Og jeg var redd for at du ikke følte noe for Odell og meg.
Det er derfor jeg forteller deg dette. Så du kjenner meg.
Men det er jo bare ord. Du må begynne forfra. I New York.
Dra.
- Jeg kan ikke bare begynne forfra. - Men vi skal begynne forfra?
Du må dra tilbake. For å komme videre.
Jeg er redd for å dra tilbake til New York.
En mann er bare en mann om han kan være seg selv overalt.
Det er den mannen jeg vil ha.
Odell trenger den mannen.
Ellers er dette ikke noe annet enn en godnatthistorie.
Jeg kjenner henne ikke igjen. Jeg så aldri ansiktet hennes.
Jeg vet at hun var svart. Det var iallfall hånda hennes.
Men hun satt inne for å ha drept mannen sin.
- Det kan ikke stemme. - Hva mener du?
Kvinnefengselet var ikke sånn. En morder ville aldri vært der.
- Hun sa at hun drepte mannen sin. - Hvorfor ville hun lyve for deg?
For å få meg til å løpe. Løpe min vei.
Bernadette?
Jeg heter Tom Warshaw, kan jeg få komme inn?
Det er Tommy. Vi snakket sammen for lenge siden da du satt i fengsel.
Du husker meg kanskje ikke.
Jeg ville bare si at jeg lever.
Jeg dro til Paris. Jeg har kone og en sønn.
Sønnen min heter Odell.
Oppkalt etter Odelia.
Jeg setter en gave til deg her ute. Det er fremdeles ikke hasjen din.
Tommy!
Damen…
Du har et vakkert ansikt.
Vi gjorde det vi måtte gjøre. Ikke sant?
Det er greit. Hun forstår det. Den stakkars moren din.
Hun vet at en gutt må dra for å kunne komme tilbake.
Løp, Tommy.
Jeg trenger ikke å løpe lenger. Jeg kan gå nå.
Jeg vet det. Og jeg vet at du kan danse.
Men dette er et dårlig nabolag for en hvit gutt. Løp nå.
Løp.
Løp, Tommy.
Morn.
- Flott sykkel. - Se på den.
- Bor du her? - Ja, jeg er født og oppvokst her.
Kanskje du kan hjelpe meg. Jeg har glemt hvem som skrev boka.
Den heter "Fransk affære".
Vet du det? Var det Ivan Putteninnskij?
Nei, han skrev "Den russiske affæren". Det er jo et russisk navn.
Å, ja.
- Det var Jacques Oppifitta. - Ja, det er jo et fransk navn.
Flott sykkel. Veldig fin.
Og "Den kinesiske affære"? Hvem skrev den?
- Lang Heng Pikk. - Det er et kinesisk navn.
Hva med "Den åpne kimono"? Vet du hvem som skrev den?
Ser jeg ut som et bibliotek?
- Nei, men jeg… - Gå din vei.
- Jeg ville bare… - Få deg et liv.
Tommy!
Jeg har spart Bibelen din.
Alle de flygende papirkulene. Jeg har spart dem.
Din baseball-Bibel. Jeg har spart den til deg.
Det har du tegnet.
- Har du tilgitt meg? - Ja. Tilgitt hva da?
- Se deg rundt, Tom-kassa. - Se hva da, Papp-kassa?
Nå er det du som har pappa-ansiktet.
Faren min er død. Jeg har sovet mange ganger siden.
Kreften tok ham. Akkurat som med faren din.
Kreps for 6 dollar og 15 cent.
- Beklager. - Kreften spiste alt det harde først.
De delene av ham som var sint fordi jeg er åndssvak.
Rett før han døde, da han var bare nesten død, var han så søt.
Da var det bare de bløte delene igjen.
Han var verdens herligste. Han sa hele tiden at han elsket meg.
Jeg liker ikke skalldyr.
Noen ganger tror jeg at kreften spiste meg mens jeg lå i magen.
At den spiste alle de kloke delene. Tror du at det var det som skjedde?
Du har mange smarte deler.
Kineser, kabel-tv, kald appelsinbrus.
Jeg kan venne meg til dette!
Det er flere tall enn jeg har slått før. Ringer du til en jente?
- Tommy har kjæreste! - Det er ikke en jente, en dame.
En dame! Å, en dame!
Taper.
Hei. Det er din amerikanske telefonvenn.
Hei, pappa. Hallo?
- Husker du meg? - Vent nå litt.
Hallo!
- Har du ikke tatt med Odell? - God service dere har på hotellet.
- Der er han, jo. - Veldig morsomt.
Ikke så raskt. Jeg har en passasjer!
- Hvor skal vi? - Det vet bare jeg. Vent og se!
Nå er vi der nesten.
Hvor er vi? Markedet er der borte.
Kvinnefengselet.
- Hva er det? - Det lå et fengsel her.
Her lå rettsbygningen og fengselet. Nå er det et bibliotek og hage.
Steder forandrer seg akkurat som mennesker gjør.
Som når man får hår der nede, Odell.
Jeg er for eksempel ikke åndssvak lenger.
- Jaså? - Jaså.
- Når skjedde det? - Det var i 1984. På våren.
Da ble jeg mentalt handikappet i stedet.
Og i 1987 eller 1188 gikk jeg fra handikappet til utfordrende.
Og jeg forandrer meg sikkert nå. Lurer på hva jeg blir nå.
- Det er håp for deg også, pappa. - Jaså, er det det?
Far elsket forandring. Vi hadde en budjobb, og vi sparte penger.
Så kastet jeg pengene i elva og ønsket at ingenting ble forandret, -
- men det fikk alt til å forandre seg. Det var her vi begravde dem.
Er din bonheur gjort nå?
Beiner.
To dager i USA og aksenten din blir fryktelig. Ikke benner.
- Bonheur. - Bennern.
- Dere snakker rart. - De er fra Paris.
Gratulerer med dagen, Odell.
Så det var sånn du og Pappass syklet rundt?
På en måte. Ikke helt.
Absolutt ikke. Det var alltid jeg som tråkket på pedalene.